Histamin dihidrohlorid
![]() | |
Klinički podaci | |
---|---|
Drugs.com | dihydrochloride.html Monografija |
Identifikatori | |
CAS broj | 56-92-8 ![]() |
ATC kod | L03AX14 (WHO) |
PubChem | CID 11309913 |
ChemSpider | 5613 ![]() |
Hemijski podaci | |
Formula | C5H11Cl2N3 |
Molarna masa | 184,067 |
| |
|
Histamin dihidrohlorid je organsko jedinjenje, koje sadrži 5 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 184,067 Da.
Osobine[уреди | уреди извор]
Osobina | Vrednost |
---|---|
Broj akceptora vodonika | 2 |
Broj donora vodonika | 2 |
Broj rotacionih veza | 2 |
Particioni koeficijent[1] (ALogP) | -0,1 |
Rastvorljivost[2] (logS, log(mol/L)) | 0,3 |
Polarna površina[3] (PSA, Å2) | 54,7 |
Reference[уреди | уреди извор]
- ^ Ghose, A.K.; Viswanadhan V.N. & Wendoloski, J.J. (1998). „Prediction of Hydrophobic (Lipophilic) Properties of Small Organic Molecules Using Fragment Methods: An Analysis of AlogP and CLogP Methods”. J. Phys. Chem. A. 102: 3762—3772. doi:10.1021/jp980230o.
- ^ Tetko IV, Tanchuk VY, Kasheva TN, Villa AE (2001). „Estimation of Aqueous Solubility of Chemical Compounds Using E-State Indices”. Chem Inf. Comput. Sci. 41: 1488—1493. PMID 11749573. doi:10.1021/ci000392t.
- ^ Ertl P.; Rohde B.; Selzer P. (2000). „Fast calculation of molecular polar surface area as a sum of fragment based contributions and its application to the prediction of drug transport properties”. J. Med. Chem. 43: 3714—3717. PMID 11020286. doi:10.1021/jm000942e.
Literatura[уреди | уреди извор]
- Hardman JG, Limbird LE, Gilman AG (2001). Goodman & Gilman's The Pharmacological Basis of Therapeutics (10. изд.). New York: McGraw-Hill. ISBN 0071354697. doi:10.1036/0071422803.
- Thomas L. Lemke; David A. Williams, ур. (2007). Foye's Principles of Medicinal Chemistry (6. изд.). Baltimore: Lippincott Willams & Wilkins. ISBN 0781768799.
Spoljašnje veze[уреди | уреди извор]
![]() | Molimo Vas, obratite pažnju na važno upozorenje u vezi sa temama iz oblasti medicine (zdravlja). |